את מי בירך הרבי בכתב ידו הק' שיזכה "לכוון להכוונה האמיתית"
![את מי בירך הרבי בכתב ידו הק' שיזכה את מי בירך הרבי בכתב ידו הק' שיזכה](https://col.org.il/files/uploads/crop/2020/09/5f52362e29038_1599223342_news_main_gallery.jpg)
במכתב מיום כ"ז טבת תשל"ו כותב הרבי בכתב ידו, לפני חתימתו הקדושה, את המלים הללו:
"בברכה לכוון להכוונה האמיתית ולהצליח ולבשו"ט"
תסכימו עמי שהברכה הזו היא נדירה ויחודית, וקשה למצוא דוגמתה. ברכה לזכות לכוון לכוונה האמיתית! בדרך כלל הביטוי הזה נשמע מפי חסידים בהתוועדויות, "שנזכה לכוון לכוונה העליונה של הרבי", אבל שהרבי יאחל זאת לחסידים?!
מי הם אלו שזכו לברכה נדירה זו?
זכו למכתב קודש זה חברות מערכת חוברות הקריאה "מאות לאות" לילדי כיתה א', אשר בשבוע זה החלו את לימודם ופתחו את שנת הלימודים בכל אתר ואתר.
"לכוון להכוונה האמתית". מכתבו של הרבי
מפורסמים הם הדברים והביטויים באשר לדרך הנכונה של לימוד הקריאה לילדי ישראל שעליה נלחמו רבותינו נשיאנו. הם ראו בזה עיקר גדול בדרך החסידות וכבר נשתברו על כך קולמוסין רבים וחוברות רבות נכרכו בנושא זה.
•
היה זה לפני כשישים שנה כאשר המורה הצעירה מרת שרה גרינברג החלה ללמד בכיתה א' בכפר חב"ד. ביום הראשון ללימודים היא כתבה על הלוח "שלום כיתה א'" והחלה ללמד את הילדים את המלים הללו.
הרב ברוומן ע"ה, שהיה מועדת החינוך בכפר חב"ד, ראה את המורה הצעירה מלמדת את הילדים שלום כיתה א' ושאל אותה מדוע היא מתחילה ללמד קריאה מהמלים הללו דווקא? המורה ענתה לו כי כך היו מלמדים מאז ומתמיד בבית יעקב, משם היא הגיעה.
הרב ברוומן לימד אותה, לראשונה בחייה, כי ישנה שיטה "חב"דית" איך ללמד את ילדי ישראל קריאה: קודם את האותיות לפי הסדר, אחר כך את הניקוד - ורק אחר כך לצרף את הניקוד לאותיות, לפי הסדר המקובל מדורי דורות.
גב' גרינברג הפנימה את הרעיון והחלה ללמד את התלמידים כנדרש. בליבה גמלה ההחלטה כי יש להוציא לאור חוברת שתנחיל את הוראת הלמידה הזו לכולם. במשך השנים חברו אליה מורות נוספות שעסקו בלימוד הקריאה, - הגב' בתיה הכט והרבנית סטרנא דרוקמן ונוספות - ויחד הן הקימו את מערכת "מאות לאות" שהוציאה לאור חוברת ממנה למדו ילדי חב"ד את הקריאה בשיטה הסלולה לנו שיסודותיה בהררי קודש.
מנהל הרשת דאז הרב משה סלונים ע"ה היה תיבת הדואר שלהן, דרכו הן העבירו את שאלותיהן ובירוריהן להרב חודקוב כדי לדעת היטב שאינן טועות בפרט זה או אחר.
•
חברות המערכת עבדו על החוברת חודשים רבים ואף שנים, ובמהלך העבודה הן זכו למענות קודש מעניינות ביותר.
אחת השאלות ששאלו את הרבי היתה, האם לאחר שלימדו שתי אותיות עם הניקוד שלהן הן יכולות ללמד מלה שלמה? למשל: אם לימדו את האותיות א ו-ב כולל הניקוד קמץ ופתח, האם עתה ניתן ללמד את המלה "אבא" או שחייבים תחילה לסיים את כל האותיות עד תומן עם כל הניקוד ורק אח"כ ללמד מלים שלמות?
תשובת הרבי היתה לחיוב: אפשר ללמד מלים מלאות באם כבר למדו את האותיות המרכיבות את המלה הזו.
בכריכת החוברת צויירו גם ילד וגם ילדה. הרבי הורה להסיר את הציור של הילדה מכריכת חוברת הקריאה, שכן גם בנים לומדים בחוברת הזו ואין זה מתאים שתתנוסס מעל גבי החוברת שלהם ציור של ילדה.
לשאלת העורכות האם להסיר את ציורי הילדות מכל החוברת, השיב הרבי שבתוך החוברת אין צורך לשנות וניתן להשאיר אותם, מלבד על הכריכה החיצונית.
(הוראה זו שונה מהוראת הרבי לעוסקים בגיליונות 'משיח טיימס' של צבאות השם, שם הורה הרבי שיתנוססו הן ציור של ילד והן ציור של ילדה בכריכה החיצונית - זאת, בדעת תחתון, משום שקהל היעד שלהן שונה).
הרבי גם התייחס לפרטים נוספים בחוברת. כאשר שלחו לדוגמה את טיוטת החוברת הראשונה הופיע בה ציור של גמד באות ג', כדי שהילדים יזהו דרך הגמד את האות ג' הפותחת את המלה גמד - הרבי ביקש למחוק את הציור באומרו שאין זה מן הראוי להשתמש בדבר חריג השונה מן הרגילות.
את ההוראות הללו שמעתי מהגב' שרה גרינברג שעמדה בראש צוות העורכות והמחברות של החוברת.
פרטים נוספים שמעתי גם מהגב' בתיה הכט שתחי', שסיפרה על הוראה נוספת שהתקבלה מהרבי, והיא, שלא לצייר ציורים בתוך האותיות. כששלחו לרבי את הדוגמאות הראשונות עם אותיות גדולות שבתוכן צויירו ציורים של חפצים שונים, שהאות הראשונה שלהם תזכיר את האות הנלמדת, הרבי הורה שאין לצייר ציורים בתוך האותיות וזאת כדי שהילד ילמד את צורת האות כמו שהיא ללא תוספות ואיורים.
צורת האות היא קדושה והאותיות מסמלות רעיונות קדושים כמו אות האלף שיש בה קו אמצעי ושני יודים מלמעלה ולמטה וכן באותיות אחרות. על כן יש ללמד את הילד את האות נטו כמו שהיא ללא תוספות וקישוטים שהם עלולים לגרוע מצורת האות המקורית שתחקק בליבו ומוחו של הלומד.
כמו כן היא מזכירה בדבריה את המנהג החסידי ללמד את הילד את האותיות מתוך ספר התניא ולפי דבריה הכוונה היא לאות א' אותו יש להראות תחילה לילד בשורה הראשונה שם נכתב "פרק א".
•
במהלך עבודתן הם כתבו לרבי על מלאכתן הקדושה והרבי ענה להם במכתב האמור מתאריך כ"ז טבת תשל"ו:
"מערכת החוברות "מאות לאות"
ה' עליהן תחיינה
ברכה ושלום!
מאשר הנני קבלת מכ' ובו בקשת ברכה פ"נ מיום ו' טבת וכן חוברות הנ"ל,
ובעת רצון יקרא על ציון כ"ק מו"ח אדמו"ר זצוקללה"ה נבג"מ זי"ע.
בסוף המכתב הרבי הוסיף בכת"י קדשו את המלים:
בברכה לכוון להכוונה האמיתית ולהצליח ולבשו"ט - חי"ק -
ואכן ברכתו של הרבי התקיימה וספרי הקריאה של "מאות לאות" היוצאים לאור ע"י רשת אוהלי יוסף יצחק נלמדים בכל רחבי הארץ מדן ועד אילת בקרב אלפי תלמידים העולים לכיתה א'
ומי יתן וספרים אלו המיוסדים על הוראות רבותינו נשיאנו יהיו נחלת הכלל וכך יזכו רבים וטובים ליראת שמים אמיתית הנקנית בעת הלימוד הנכון של האותיות וניקודן.
יצויין שחוברת "מאות לאות" יצאה בכמה מהדורות ועל אחת מהן עמלו גם המחנכות הגב' פרנקל והגב' אלרואי ויתכן שישנן עוד שותפות למפעל הזה ואולי גם מצויות הערות נוספות של הרבי שנשלחו לעורכות החוברות ונשמח לשמוע אם יש כאלה.
שנת לימודים פוריה ומוצלחת.
![](https://col.org.il/website_files/img/col/news/add_comment.png)
ואאל"ט יש גם כתי"ק של הרבי שמצייר ציור דומה.