מערכת COL
|
יום כ"ט אב ה׳תשס״ד
16.08.2004
מנהגי חב"ד לחודש אלול
הרבי הורה להתחיל באיחולי 'כתיבה וחתימה טובה' מראש חודש אלול, ופעמים רבות שהיה מקדים יותר * מראש חודש אלול עד הושענא-רבה ועד בכלל אומרים 'לדוד ה' אורי' בשחרית אחר שיר של יום, ובמנחה קודם עלינו.
מנהג ישראל להוסיף בחודש אלול ביתר שאת וביתר עוז בתפילות ובתחנונים (ובפרט באמירת תהילים) ובעבודת התפילה, בלימוד התורה (ובפרט - פנימיות התורה), וכן בגמילות-חסדים ובצדקה, ובאהבת-ישראל בכלל, והתעסקות מיוחדת ב'מבצעים'.
המשך המנהגים מאת הרב יוסף-שמחה גינזבורג ב'כתבה מלאה'
![מנהגי חב מנהגי חב](https://col.org.il/files/uploads/crop/2004/08/5c2a992ba76e9_1546295595_news_main_gallery.jpg)
תקיעת שופר (ארכיון)
הרבי הורה להתחיל באיחולי 'כתיבה וחתימה טובה' מראש חודש אלול, ופעמים רבות שהיה מקדים יותר.
מראש חודש אלול עד הושענא-רבה ועד בכלל אומרים 'לדוד ה' אורי' בשחרית אחר שיר של יום, ובמנחה קודם עלינו.
מנהג ישראל להוסיף בחודש אלול ביתר שאת וביתר עוז בתפילות ובתחנונים (ובפרט באמירת תהילים) ובעבודת התפילה, בלימוד התורה (ובפרט - פנימיות התורה), וכן בגמילות-חסדים ובצדקה, ובאהבת-ישראל בכלל, והתעסקות מיוחדת ב'מבצעים'.
גם לנשים, יש להקפיד שלא יעבור עליהן יום ללא הלכות הצריכות וענייני מוסר וחסידות הקשורים לחודשי אלול ותשרי.
כיוון שבמדינות אלה שנת הלימודים מתחילה בחודש אלול, יש להגביר בחודש זה את הפעילות בענייני חינוך.
בישיבות תומכי-תמימים מוסיפים בחודש זה (התלמידים, והראשי-ישיבה וההנהלה לא-כל-שכן) זמן ללימוד חסידות, ובפרט מאמרי 'עבודה', ומאמרים השייכים לאלול, כגון: אגרת-התשובה בתניא, דרך החיים, שער התשובה ושער התפילה, לקוטי תורה (שכבר מפרשת דברים ואילך מדובר שם אודות התשובה), עטרת ראש, וכן עוסקים בתפילה במתינות ובחשבון-נפש.
מעבודת חודש זה: עריכת חשבון-צדק על השנה שעברה וקבלה טובה על השנה הבאה, והגברת הזהירות והפעילות בסור מרע ועשה טוב.
נוהגים לבדוק בחודש זה תפילין ומזוזות (אם כבר עברו שנים-עשר חודש מבדיקתן האחרונה), וכל אשר ימצאו בדק בשאר מצוות - יתקנו. וכדאי ונכון ביותר, שכל אחד ואחד ישתדל לפרסם זה - נוסף על הקיום בעצמו - בכל מקום שידו מגעת, בכל מקום ומקום, לכל אחינו בני ישראל שליט"א.
העבודה דחודש אלול (כולל התשובה שבו) היא בשמחה רבה, שלא יכולה להיות שמחה גדולה ממנה, שהרי "המלך בשדה... ומראה פנים שוחקות לכולם".
יש לעורר את העם בדרכי נועם ומתוך ענווה, וחלילה לומר (בכל השנה, ובמיוחד בחודש אלול, חודש הרחמים והסליחות) דברים קשים על ישראל - בנו יחידו של הקב"ה.
יש להרבות בברכות בחודש זה, ולשלול ענייני היפך הברכה ח"ו.
כשכותבים מכתב בחודש אלול, נהגו לאחל 'כתיבה וחתימה טובה'. כ"ק אדמו"ר נשיא דורנו נהג לאחל זאת בסיום מכתביו. כן הורה להשתדל לברך (ולהתברך) איש את רעהו ואשה את רעותה, וכן הטף, ילד לחברו וילדה לחברתה, גם בעל-פה פנים-אל-פנים.
שחרית: מהיום אחר תפילת שחרית תוקעין בשופר: תשר"ת, תש"ת, תר"ת.
ממשיכים בתקיעות בכל החודש, חוץ משבת-קודש וערב ראש-השנה (תוקעים בכל כינוס וכו', ובפרט לילדים). אם לא תקעו בשופר בסיום תפילת שחרית, מנהג נכון שיתקעו בשופר לאחרי תפילת מנחה.
מהיום עד ערב יום-הכיפורים ועד בכלל, אומרים בכל יום - במשך היום - שלושה פרקי תהילים לפי הסדר. מי שהחסיר - יתחיל מהיום שהוא עומד בו, ואת אשר החסיר - ישלים (אי-אפשר לומר 'מראש' את הפרקים של הימים הבאים). נהוג לאומרם בציבור אחרי אמירת שיעור התהילים היומי, קודם קדיש יתום.
חודש אלול הוא אחד הזמנים המתאימים שבהם נהגו לנגן את ניגון 'ארבע הבבות' של רבנו הזקן.
--------------------------------
אתר צעירי-חב"ד
![](https://col.org.il/website_files/img/col/news/add_comment.png)
הוסף תגובה
0 תגובות