מערכת COL
|
יום כ"ב אב ה׳תשע״ז
14.08.2017
פרסום ראשון: מכתב נדיר מהרבי על פטירת אחיו ע"ה
במכתב נדיר שכתב הרבי שבועות ספורים אחרי פטירת אחיו רבי ישראל אריה לייב ע"ה, הוא מודה למי שהתעסק בהטסת הארון מאנגליה לקבורה באה"ק, ומבקש לעזור ולסייע לגיסתו וביתה שנותרו ללא בעל ואב • "כפי שמבין אני, הנה אחי ע"ה הי' חולה זה כמה פעמים, ותמי' גדולה בעיני על שהעלימו זה ממני במשך כל העת" • לצילום המכתב
![פרסום ראשון: מכתב נדיר מהרבי על פטירת אחיו ע פרסום ראשון: מכתב נדיר מהרבי על פטירת אחיו ע](https://col.org.il/files/uploads/crop/2017/08/5c324315346ca_1546797845_news_main_gallery.jpg)
ב"ה, ד' סיון ה'תשי"ב
ברוקלין, נ.י.
שלום וברכה:
בתודה רבה קבלתי מכתבך מ-20/5 והקודם לו. רציתי לענות תיכף למכתבך הראשון, אבל לא ידעתי את כתבתך הרשומה עתה במכתבך השני.
תשואות חן חן לך על כל מה שעשית ופעלת בשביל גיסתי ובתה תחיינה, ועל כל השתדלותך בסידור העברת הארון וההלוי'.
צדקת במכתבך, שנצטערתי על שלא עלה הדבר להעביר את הארון במטוס אל-על, כיון שאז היתה היכולת ללוות את הארון על ידי אחד ממכיריו של אחי ע"ה, הוא מר משה שליט"א גורארי'. אבל לאידך גיסא, אין אני מאשים אותך בזה, כי בטוח הייתי ובטוח הנני אשר עשיתם כל מה שבידכם לסדר הענינים באופן היותר טוב.
ואחרי כל זה, הנה לגבי הצער מהענין גופא, מהאסון הנורא – והפתאומי, על כל פנים בשבילי, – אין צער זה תופס מקום כל כך.
כפי שמבין אני, הנה אחי ע"ה הי' חולה זה כמה פעמים, ותמי' גדולה בעיני על שהעלימו זה ממני במשך כל העת. לא רציתי לכתוב עד"ז לגינא [=אשתו של המנוח] תחי' כדי שלא לצערה, ופן ואולי תחשוב שאילו היתה מודיעה לי עד"ז אולי היה שינוי במהלך הדברים. ומטעם זה הנה ג"כ קשה לי לשאול אותה לפרטי מהלך מחלתו, מהותה וכו'. ואם יש לך ידיעה בזה אבקשך לכתוב לי כל הפרטים האפשריים, ותודתי נתונה לך מראש.
ועתה אבוא לעיקר הענינים, כי הרי עתה לראשונה ובעיקר צריך לעשות כל האפשר כדי להקל על גינא ודליא [=ביתו של המנוח] תחיינה את המעבר מאופן החיים שלפנים להחיים עתה, ולתת להם היכולת והאמצעים לסדר את חייהן באופן היותר טוב.
מובן מעצמו, שברצוני לעשות בזה ככל יכולתי, אבל חסרות לי כל הידיעות במה רצונן ומה בדעתן לעשות. כן איני יודע ברור האפשריות אשר בידיהן, אם יש לגינא הרשות להשתמש במקצוע שלה במדינתה עתה, או שמחפשת היא דרכים אחרים וכו' וכו'.
שאלתי עד"ז את גינא עצמה, אבל כנ"ל, כיון שמעולם לא ראתה ואינה מכירה אותי, כתבתי שאלתי ג"כ בקיצור, מאי רצוני לנגוע, מבלי משים, באיזו נקודה וענין בלתי רצוי, ואינני יודע איך יהיה המענה שלה אלי.
כפי שרואה אני ממכתבך, וכן הבינותי ממכתב ש"ב [=שארת בשרי] שיינדל תחי' ינובסקי היית מידידיו של אחי ע"ה והנך מידידי' של גינא תחי'. ואולי גם בזה תוכל לפרט לי המצב ולכתוב איזו הצעות מתאימות לה לפי תנאי המקום והזמן. כללות הצעתי היתה שדליא תמשיך בחינוכה וגינא תוכל לנצל את כשרונותי' במקצוע שלה, אבל כנ"ל אין זו אלא הצעה קודם ידיעתי רצונן ותנאי המקום.
רואה אני ממכתבך שלמותר להביע לך את תודתי בעד כל מה שעשית ועושה גם עתה בשביל גיסתי ובתה שתחי', ובטוח אני שגם להבא תעשה בזה ככל יכלתך להקל מעליהן סבל המאורע, ולסייע בידן להסתגל לחיים עתה. בתודה רבה על כל הנ"ל ובברכת החג, אחכה למכתבך.
בכבוד ובברכה.
חתימת יד קדשו.
ברוקלין, נ.י.
שלום וברכה:
בתודה רבה קבלתי מכתבך מ-20/5 והקודם לו. רציתי לענות תיכף למכתבך הראשון, אבל לא ידעתי את כתבתך הרשומה עתה במכתבך השני.
תשואות חן חן לך על כל מה שעשית ופעלת בשביל גיסתי ובתה תחיינה, ועל כל השתדלותך בסידור העברת הארון וההלוי'.
צדקת במכתבך, שנצטערתי על שלא עלה הדבר להעביר את הארון במטוס אל-על, כיון שאז היתה היכולת ללוות את הארון על ידי אחד ממכיריו של אחי ע"ה, הוא מר משה שליט"א גורארי'. אבל לאידך גיסא, אין אני מאשים אותך בזה, כי בטוח הייתי ובטוח הנני אשר עשיתם כל מה שבידכם לסדר הענינים באופן היותר טוב.
ואחרי כל זה, הנה לגבי הצער מהענין גופא, מהאסון הנורא – והפתאומי, על כל פנים בשבילי, – אין צער זה תופס מקום כל כך.
כפי שמבין אני, הנה אחי ע"ה הי' חולה זה כמה פעמים, ותמי' גדולה בעיני על שהעלימו זה ממני במשך כל העת. לא רציתי לכתוב עד"ז לגינא [=אשתו של המנוח] תחי' כדי שלא לצערה, ופן ואולי תחשוב שאילו היתה מודיעה לי עד"ז אולי היה שינוי במהלך הדברים. ומטעם זה הנה ג"כ קשה לי לשאול אותה לפרטי מהלך מחלתו, מהותה וכו'. ואם יש לך ידיעה בזה אבקשך לכתוב לי כל הפרטים האפשריים, ותודתי נתונה לך מראש.
ועתה אבוא לעיקר הענינים, כי הרי עתה לראשונה ובעיקר צריך לעשות כל האפשר כדי להקל על גינא ודליא [=ביתו של המנוח] תחיינה את המעבר מאופן החיים שלפנים להחיים עתה, ולתת להם היכולת והאמצעים לסדר את חייהן באופן היותר טוב.
מובן מעצמו, שברצוני לעשות בזה ככל יכולתי, אבל חסרות לי כל הידיעות במה רצונן ומה בדעתן לעשות. כן איני יודע ברור האפשריות אשר בידיהן, אם יש לגינא הרשות להשתמש במקצוע שלה במדינתה עתה, או שמחפשת היא דרכים אחרים וכו' וכו'.
שאלתי עד"ז את גינא עצמה, אבל כנ"ל, כיון שמעולם לא ראתה ואינה מכירה אותי, כתבתי שאלתי ג"כ בקיצור, מאי רצוני לנגוע, מבלי משים, באיזו נקודה וענין בלתי רצוי, ואינני יודע איך יהיה המענה שלה אלי.
כפי שרואה אני ממכתבך, וכן הבינותי ממכתב ש"ב [=שארת בשרי] שיינדל תחי' ינובסקי היית מידידיו של אחי ע"ה והנך מידידי' של גינא תחי'. ואולי גם בזה תוכל לפרט לי המצב ולכתוב איזו הצעות מתאימות לה לפי תנאי המקום והזמן. כללות הצעתי היתה שדליא תמשיך בחינוכה וגינא תוכל לנצל את כשרונותי' במקצוע שלה, אבל כנ"ל אין זו אלא הצעה קודם ידיעתי רצונן ותנאי המקום.
רואה אני ממכתבך שלמותר להביע לך את תודתי בעד כל מה שעשית ועושה גם עתה בשביל גיסתי ובתה שתחי', ובטוח אני שגם להבא תעשה בזה ככל יכלתך להקל מעליהן סבל המאורע, ולסייע בידן להסתגל לחיים עתה. בתודה רבה על כל הנ"ל ובברכת החג, אחכה למכתבך.
בכבוד ובברכה.
חתימת יד קדשו.
![](https://col.org.il/website_files/img/col/news/add_comment.png)
הוסף תגובה
0 תגובות