מערכת COL
|
יום כ"ו ניסן ה׳תשס״ח
01.05.2008
הראיון המלא עם מושל פלורידה: עכשיו לקריאה ● וידאו
בליל חג־הפסח הוא השתתף ב'סדר', את הכניסה ללשכתו מפארת מזוזה גדולה, הוא משוכנע שהפתק שטמן בין אבני כותל־המערבי הציל את מדינתו מסוּפה, הוא המושל היחיד בעולם שנקט פעולה מעשית נגד איראן ויש לו קשרים חמים במיוחד עם שליח הרבי בעירו ■ נא להכיר את המושל הלא־יהודי של פלורידה, הכי 'יהודי' שיש ■ COL מגיש את הראיון המלא מאת מנחם כהן המתפרסם במגזין 'כפר-חב"ד' לסיפור המלא ● מיוחד ב-COL: קטעים מהראיון המיוחד בוידאו בלעדי >>>
![הראיון המלא עם מושל פלורידה: עכשיו לקריאה ● וידאו הראיון המלא עם מושל פלורידה: עכשיו לקריאה ● וידאו](https://col.org.il/files/uploads/crop/2008/05/5c2bb9bab691d_1546369466_news_main_gallery.jpg)
המושל בפתח לשכתו ● צילום: אלי קאהן, COL ● וידאו: מנדי לואיס, COL
מאת מנחם כהן, טלהסי, פלורידה
רק לאחר שהמאבטח הקשוח נתן את האות, הורשינו להיכנס פנימה, לפרוזדור המאובטח המוביל ללשכתו הפרטית של מושל פלורידה, צ'ארלי קריסט, בקומה הראשונה של בניין הקפיטול בעיר טלהסי, בירת פלורידה.
המושל לא חיכה שניכנס פנימה, אלא יצא לקבל את פנינו, כשהוא אינו שוכח לנשק את המזוזה המהודרת שקבע בלשכתו הפרטית ואשר עוררה סערה תקשורתית לא־קטנה באמריקה. לאחר חיבוק ארוך וחם עם שליח חב"ד בטלהסי, הרב שניאור־זלמן אוירכמן, עמו תואם הריאיון המיוחד, הוא מזמין אותנו להיכנס פנימה, לפינת המפגשים בלשכתו.
הקירות מכוסים בציורי־נוף מרהיבים ועל השטיח רקום הסמל של פלורידה, ארץ השמש. "היכן אתה מתגורר?", שואל אותי המושל בחביבות, קודם שאנו מתחילים בריאיון. "כפר־חב"ד", אני עונה. "רק רגע", הוא אומר ויוצא מלשכתו, אליה הוא שב כעבור רגע כשבידיו מפה גדולה וממוסגרת של ישראל. "קיבלתי את זה מראש־הממשלה שלכם בביקורי האחרון בישראל", הוא אומר. "כעת", הוא מבקש, "תראה לי, בבקשה, היכן ממוקם כפר־חב"ד".
אני מראה לו והוא מגלה בקיאות מרשימה בשמות הערים והיישובים בארץ: מצפה־רמון, ירושלים, תל־אביב וכו'. בהמשך הריאיון, יתברר, שמושל פלורידה הוא תומך גדול של ישראל ושל העם היהודי בכלל. והוא גם הוכיח זאת, כשנקט מספר פעולות יוצאות־דופן, שכמה מהן עוררו סערה תקשורתית לא־קטנה.
הריאיון נערך בימים עמוסים מאוד למושל. זהו השבוע שבו מעבירה ממשלת פלורידה את התקציב השנתי וקריסט עסוק בפגישות אינטנסיביות עם חברי הסנאט. אבל למרות זאת, היה חשוב לו להתראיין ל"עיתון יהודי אורתודוקסי".
זהו הריאיון הראשון שלו לעיתון יהודי, והוא מתרגש.
נורא שזה קרה
את הריאיון עצמו בחרתי לפתוח בנושא היהודי החם ביותר בפלורידה: שריפת בית־כנסת חב"ד במיאמי־ביטש. במוצאי החג הראשון של פסח, הציתו אלמונים את בית־הכנסת, קרעו ספר־התורה וספרי־קודש נוספים, השמידו, הרסו ובזזו את רכוש בית־הכנסת, וגרמו להרס חסר־תקדים.
למרות שעדיין אין קצה־חוט בחקירה כל הסימנים מעידים כי מדובר בהצתה זדונית ואני מבקש את התייחסותו של קריסט למקרה, כמו גם להבין כיצד הוא מתכוון לפעול למניעת הישנותם של מקרים נוראים כאלה.
"ראשית", הוא עונה בהניחו יד על חזהו, "אני רוצה להגיד כמה נורא שזה קרה. שנית, נכון שהסימנים מעידים על הצתה זדונית נפשעת, אבל האירוע נתון כעת בחקירה של המשטרה ואני מאמין ביכולתה של המשטרה לחשוף הפושעים. אני מצידי אעשה הכול כדי שהחקירה תשיג תוצאות ושהדין ימוצה עם האשמים".
בפלורידה שהיא המדינה הרביעית בגודלה בארה"ב חיים כיום כשבעים־אלף מוסלמים, לצד מאות־אלפי יהודים. "האם", אני שואל, "אתה צופה כעת חיכוך בין בני שתי הדתות?". "לא", משיב קריסט, "אני מקווה ומאמין שלמקרה במיאמי־ביטש לא תהיה השלכה גורפת על יחסי היהודים והמוסלמים בפלורידה כולה".
"לפני שנים מספר חוקקת חוק הנוגע לפשעי שנאה", אני מזכיר לקריסט. "נכון", הוא אומר, "והצתת בית־הכנסת של חב"ד בהחלט נכנסת לתוך הקטגוריה הזאת. אני מתעב מעשים שכאלה והחוק שחוקקתי נועד להגן בדיוק מפני מקרים שכאלה".
"פלורידה מאכלסת את אחד הריכוזים היהודיים הגדולים בעולם", אני מציין. "תודה לא־ל", אומר המושל בחיוך. "בראש ובראשונה, יש לי קשרים עם הרב אוירכמן שהוא מאוד 'מענטש' (כך, במקור. מ"כ). יש לו לב רחב, הוא איש עדין הפועל רבות. אני מאוד גאה שיש לי חבר כזה. יש לקשר שלי עם הקהילה היהודית, השלכות על פלורידה, על אמריקה וגם עליי אישית כמובן. אני מאוד מייקר את הקשר הזה והוא חשוב לי. בנוסף לרב אוירכמן שהוא חבר קרוב שלי, יש לי חברים יהודים נוספים, חלקם חברי סנאט. אני מאוד מעריך את מה שהיהודים עשו למען פלורידה ובעיקר את הפעילות החברתית הגדולה שלהם".
אני מזכיר למושל את ביקורו לפני כשנה בארץ ומבקש לשמוע על המניעים לביקורו ועל התרשמותו מהחיים בארץ. "לישראל יש קשר מיוחד עם פלורידה שבה חיים כ־750,000 יהודים, בהם לא מעט ישראליים לשעבר", הוא עונה. "לכן היה זה טבעי, שרציתי לבקר בישראל. מבחינתי זו הייתה מחווה לקהילה היהודית הגדולה בפלורידה. בנוסף לכך היה חשוב לי להבין טוב יותר את הנעשה בישראל ולהכיר מקרוב יותר את הרעיונות של העם היהודי".
בהזדמנות הזו בוחר כריסט לציין באוזניי כי איש הכספים של הקמפיין שלו הוא יהודי. "ואני מאוד גאה בעובדה זו", הוא אומר. בביקורו הנ"ל בארץ, ביקר המושל בכותל־ המערבי וטמן פתק עם בקשות בין האבנים. כמה חודשים לאחר־מכן, בארוחת־בוקר חגיגית של כינוס הרפובליקנים באורלנדו, גילה קריסט כי אחת מהבקשות שרשם בפתק שהניח בין אבני הכותל הייתה שהא־ל יציל את פלורידה מסופות הוריקן. אני מזכיר לו זאת.
"נו, ראית שהשנה לא הייתה אף סופה", הוא משיב בחיוך רחב ונושא את עיניו לשמים.
חנוכייה בלשכה
ברחבי פלורידה פועלים קרוב ל־ 150 בתי־חב"ד וכמעט מדי חודש מצטרפים זוגות צעירים נוספים למעגל השליחות בראשות השליח הוותיק הרב אברהם קארף. בפסח האחרון התקיימו ברחבי המדינה אין־ספור סדרים שהונחו בשלל שפות – אנגלית, רוסית, יידיש ועברית.
הרב שניאור־זלמן אוירכמן, שליח חב"ד בטלהסי, עיירה ציורית שקטה, הגיע לעירו לפני כעשר שנים. הרב אוירכמן שהחל את פעילותו בבית ישן במרכז המסחרי של העיר, הצליח עד מהרה לפלס את דרכו אל צמרת הממשל של פלורידה, והשוכן בטלהסי, זאת לצד פעילות נרחבת עם הקהילה היהודית המקומית (ר' מסגרת).
לפני כל חג וחג הוא נוהג לבקר את צמרת הממשל וכמובן את המושל עצמו. אלה כבר הספיקו להכיר מקרוב את האתרוג, השופר, החנוכייה, משלוח־המנות – וגם את המשמעות שלהם. הקשר הראשון נרקם כבר עם המושל הקודם, ג'ב בוש, אחיו של נשיא ארה"ב המכהן, ג'ורג' בוש. לפני כשמונה שנים ערך הרב אוירכמן מסיבת חנוכה בלשכתו הפרטית של בוש, שהתגאה בכך.
לא פלא אפוא שגם המושל שבא אחריו, הלוא הוא מארחי החביב, בחר ברב אוירכמן להיות איש הדת שיישא תפילה בטקס ההשבעה שלו – טקס שהועבר בשידור־חי בערוצי הטלוויזיה של פלורידה. שבועות לאחר אירוע ההשבעה הטלפון במשרדו של הרב אוירכמן לא הפסיק לצלצל והאימיילים האוהדים הוסיפו לזרום למחשב של בית־חב"ד שלו.
"אני מאוד מתרשם מהפעילות של חב"ד בפלורידה", אומר קריסט בהתייחסו לעבודת השלוחים ברחבי המדינה. "הם עושים עבודה מדהימה ומופלאה בלהגיע לכל אחד ואחד, מכל השכבות, ולפעול בצורה הנכונה. אין לי ספק שחב"ד עושה את פלורידה למקום טוב יותר ואני מודה להם בשם כל תושבי המדינה".
"תודה", אומר הרב אוירכמן היושב בריאיון לצד המושל. "תודה לך", אומר המושל בחזרה.
גם קריסט המשיך במסורת קודמו וחגג השנה בחנוכה ביחד עם הרב אוירכמן. "מכיוון שחנוכה הוא חג חשוב ליהודים, אז הוא חשוב גם בשבילי", אמר המושל לכלי־התקשורת שסיקרו בהרחבה את המסיבה בלשכתו הפרטית. לאחר שקריסט חילק במסיבה מתנות לילדים, הודלקה החנוכייה על־ידי ילדיו של השליח, והנוכחים בלשכה פצחו בשירה ובריקודים.
"אני חושב שזה היה דבר טוב לעשות – להכיר בדת של בני עם אחר ולכבד אותם בדרך זו", הוא מוסיף ואומר עתה.
המזוזה שהסעירה
לפני חודשים מספר עורר קריסט סביבו סערה תקשורתית לא־קטנה.
"יום אחד התקשר אליי המושל וסיפר לי שקיבל במתנה מזוזה מחבר שביקר בישראל", נזכר הרב אוירכמן. "הוא ביקש שאבוא ללשכתו כדי לקבוע את המזוזה". נציג מוּכר של ארגון הפועל במרץ לאכוף את הפרדת הדת מהמדינה יצא בהתקפה תקשורתית על המושל.
"קביעת מזוזה בפתח לשכת המושל, מוכיחה כי הוא מעדיף את היהודים על פני הדתות האחרות", אמר האיש בזעם. המושל הדף את הטענות. "אני רואה בקביעת המזוזה מחווה אישית לדת היהודית", אמר לתקשורת. "זה בהחלט מוגדר חופש דת, ולא מעבר לזה", הוסיף.
חברי סנאט, בעיקר מן המפלגה הרפובליקנית, הביעו תמיכה מלאה בקביעת המזוזה. התקשורת בפלורידה, שגילתה עניין רב בפרשה, ראיינה חברי סנאט בנושא. רובם הסכימו עם הטענה שפלורידה היא מדינה חופשית וכל אחד יכול לעשות בה ככל העולה על רוחו. תמיכה ממקור בלתי־צפוי הגיעה מהסנאטור סטיבן ווייז, רפובליקני נוצרי. ווייז טען שזו מדינה חופשית ואין לקריסט שום בעיה בקביעת המזוזה. גם הסנאטורית רונדה סטורמס צידדה במעשהו של קריסט באומרה שהחוקה האמריקאית מעניקה חופש דת.
בין המתנגדים הבוטים לקביעת המזוזה היה הוארד סיימון, מנהל הסניף בפלורידה של איגוד לחירויות האזרח באמריקה (ACLU). לדעתו יש לאנשים זכות להציב סמלי דת בשטח רכושם הפרטי בלבד. סיימון טען כי לא היה מתנגד לקביעת המזוזה בתוך משרדו של קריסט, אבל הוא אינו מבין מדוע עליו לקבוע אותה דווקא בפתח משרדו...
חצי שנה עברה והסערה שככה. קריסט שמקפיד להניח יד על המזוזה ולנשק לה בכניסתו ובצאתו מהלשכה אומר: "אני מאמין שזה שומר עליי וזה בשבילי מקור לגאווה".
לדבריו, בעקבותיו קבעו סנאטורים יהודים מזוזות גם בפתחי לשכותיהם.
במעבר חד, אני מבקש לשוחח עם המושל על הבחירות לנשיאות ארצות־הברית ההולכות וקרבות. קריסט הוא ידיד ותיק וקרוב של המועמד הרפובליקני לנשיאות, ג'ון מקקיין.
"לדעתי מקקיין הוא מנהיג דגול. הוא רגיש מאוד לנושא הביטחון של אמריקה וגם של ישראל. יש לו לב טוב והוא אדם הנכון בזמן הנכון", אומר קריסט ומוסיף, "אני משוכנע שהוא יהיה נשיא טוב מאוד. העובדה שהשתתף במלחמת וייטנאם, שנפל בשבי ואף חווה שם עינויים – מאפשרת לו להבין מצבים שאחרים אינם מבינים".
רגיש לביטחון ישראל גם קריסט רגיש מאוד לביטחון ישראל. לאחר ביקורו בארץ קידם מושל פלורידה, בצעד נדיר למדיי, חוק האוסר על קרנות הפנסייה במדינתו להשקיע כספים בחברות המקיימות קשרים עסקיים עם חברות האנרגייה באיראן ובסודאן.
"זה לא רק הצעד הנכון עבור פלורידה, אלא הצעד הנכון עבור אמריקה והעולם כולו", אמר המושל לאחר שחתם על החוק.
"לביקור בישראל בהחלט היה השפעה על חתימתי על החוק הזה", אומר לי המושל.
בתשובה לשאלתי על המדיניות הישראלית בשטחים, משיב קריסט בדיפלומטיות ובחיוך: "אני משאיר את העבודה הזאת לאולמרט; לי מספיק משימות לעשות כמושל פלורידה. אבל אני בהחלט מזדהה עם הפעולות הנעשות כדי להגן על אזרחי ישראל".
"ברוח ימי חג־הפסח, איזה מסר יש לך להעביר לקהילה היהודית", שאלתי. קריסט מצליח להפתיע שוב כשהוא מגלה לי שאת 'ליל־הסדר' האחרון הוא חגג בחברת יהודים במיאמי־ביטש. "זה היה מאוד מהנה. אני חושב שחג־הפסח הזכיר לי כמה חשוב להיות בקשר עם הא־ל. למדתי על הנס שנעשה לכם במצרים, והבנתי טוב יותר את ההיסטוריה של העם היהודי".
עם 5000 דולר בכיס
ותינוק בן חצי שנה בידיים
הנוף בטלהסי ייחודי גם בפלורידה עצמה. הרחובות מכוסים בעצים רבים וגבוהים, הצומחים שורות־שורות. חלקם מוטים לצד, לאחר שלא טופלו שנים רבות. לטלהסי הגעתי לאחר נסיעה של שמונה שעות ברכב.
ביתו של השליח המקומי הרב שניאור־זלמן אוירכמן ממוקם בקצה־רחוב, המזכיר במידת־ מה את רחובות כפר־חב"ד השקטים.
"אני ואשתי סיכמנו בינינו עוד לפני החתונה שנצא לשליחות 'במקום רחוק'", מספר הרב אוירכמן. אוריכמן הוא בנו של השליח ורב קהילת חב"ד בעכו הרב, הרב נתן אוירכמן. חנה, רעייתו, היא בתו של הרב אליעזר ריינהולד, ממייסדי ומנהלי 'חדר' חב"ד בפתח־תקווה.
"לטלהסי הגענו עם 5000 דולר בכיס, סכום הכסף שקיבלנו בחתונה שלנו", מספר הרב אוירכמן. "בראשית דרכנו נעזרנו רבות בשליח הראשי לדרום בראוורד, הרב יוסף ביסטאן. דמות נוספת שמלווה את שליחותנו הוא הרב אברהם קארף, השליח הראשי. אני מתייעץ איתו רבות והוא סייע לנו לא־ פעם".
וכך, שימו־לב, הכיר הרב אוירכמן את המושל הקודם ג'ב בוש, מה שהביא בהמשך לחברות האמיצה גם עם המושל הנוכחי: "בחג־הסוכות הראשון שלנו בטלהסי שכרנו סוכה־ניידת ועצרנו איתה ליד בניין הקפיטול. אני ואשתי, שהחזיקה בידיה תינוק בן חצי שנה, נכנסנו לבניין וסיפרנו למזכירה שאנחנו פותחים בעיר בית־חב"ד והיינו שמחים לספר על כך למושל. היא אמרה לנו שהוא כעת נמצא במיאמי, לסדרת פגישות.
"לא ויתרנו, ושאלנו אותה אם יש יהודים בבניין. היא הרימה טלפון לאחת המזכירות של המושל, יהודיה בשם קרן אונגר. אונגר שמחה מאוד לפגוש אותנו וסיפרה על היכרותה עם חב"ד בעיר אחרת. היא מיד קראה לבעלה, ג'ייסון, המקורב מאוד למושל, וזה שמח לשמוע שחב"ד מגיעה לטלהסי. הזמנו כמובן את שניהם לברך על הלולב בסוכה־הניידת שחנתה מחוץ לבניין הקפיטול. העובדה ששניהם מקורבים למושל, מאוד סייעה לנו להכיר את המושל הקודם, בוש, וגם את הנוכחי".
בניגוד למיאמי, המלאה בחנויות כשרות המציעות מגוון מוצרים, בטלהסי המצב עגום מבחינה זו. אין שום חנות כשרה וודאי שלא בית־ספר יהודי. "מדי כמה חודשים אני מבצע הזמנה גדולה של מוצרי־מזון כשרים ממיאמי שמגיעים במשאית קירור", מספר הרב אוירכמן.
לבני הזוג אוירכמן חמישה ילדים שהגדול בהם בן תשע. "אין להם בית־ספר בקרבת־ מקום, וגם לא חברים בני־גילם", מספר הרב אוירכמן ומוסיף, "חינוך הילדים עומד בראש סולם העדיפויות שלנו. אני ואשתי משקיעים בכך רבות, יום־יום, גם אם זה בא לפעמים על חשבון דברים אחרים".
לצפייה בוידאו לחצו על כפתור ההפעלה או על האופצייה הנוספת: לא מצליחים לצפות? לחצו כאן ● או כאן (להורדה)
רק לאחר שהמאבטח הקשוח נתן את האות, הורשינו להיכנס פנימה, לפרוזדור המאובטח המוביל ללשכתו הפרטית של מושל פלורידה, צ'ארלי קריסט, בקומה הראשונה של בניין הקפיטול בעיר טלהסי, בירת פלורידה.
המושל לא חיכה שניכנס פנימה, אלא יצא לקבל את פנינו, כשהוא אינו שוכח לנשק את המזוזה המהודרת שקבע בלשכתו הפרטית ואשר עוררה סערה תקשורתית לא־קטנה באמריקה. לאחר חיבוק ארוך וחם עם שליח חב"ד בטלהסי, הרב שניאור־זלמן אוירכמן, עמו תואם הריאיון המיוחד, הוא מזמין אותנו להיכנס פנימה, לפינת המפגשים בלשכתו.
הקירות מכוסים בציורי־נוף מרהיבים ועל השטיח רקום הסמל של פלורידה, ארץ השמש. "היכן אתה מתגורר?", שואל אותי המושל בחביבות, קודם שאנו מתחילים בריאיון. "כפר־חב"ד", אני עונה. "רק רגע", הוא אומר ויוצא מלשכתו, אליה הוא שב כעבור רגע כשבידיו מפה גדולה וממוסגרת של ישראל. "קיבלתי את זה מראש־הממשלה שלכם בביקורי האחרון בישראל", הוא אומר. "כעת", הוא מבקש, "תראה לי, בבקשה, היכן ממוקם כפר־חב"ד".
אני מראה לו והוא מגלה בקיאות מרשימה בשמות הערים והיישובים בארץ: מצפה־רמון, ירושלים, תל־אביב וכו'. בהמשך הריאיון, יתברר, שמושל פלורידה הוא תומך גדול של ישראל ושל העם היהודי בכלל. והוא גם הוכיח זאת, כשנקט מספר פעולות יוצאות־דופן, שכמה מהן עוררו סערה תקשורתית לא־קטנה.
הריאיון נערך בימים עמוסים מאוד למושל. זהו השבוע שבו מעבירה ממשלת פלורידה את התקציב השנתי וקריסט עסוק בפגישות אינטנסיביות עם חברי הסנאט. אבל למרות זאת, היה חשוב לו להתראיין ל"עיתון יהודי אורתודוקסי".
זהו הריאיון הראשון שלו לעיתון יהודי, והוא מתרגש.
נורא שזה קרה
את הריאיון עצמו בחרתי לפתוח בנושא היהודי החם ביותר בפלורידה: שריפת בית־כנסת חב"ד במיאמי־ביטש. במוצאי החג הראשון של פסח, הציתו אלמונים את בית־הכנסת, קרעו ספר־התורה וספרי־קודש נוספים, השמידו, הרסו ובזזו את רכוש בית־הכנסת, וגרמו להרס חסר־תקדים.
למרות שעדיין אין קצה־חוט בחקירה כל הסימנים מעידים כי מדובר בהצתה זדונית ואני מבקש את התייחסותו של קריסט למקרה, כמו גם להבין כיצד הוא מתכוון לפעול למניעת הישנותם של מקרים נוראים כאלה.
"ראשית", הוא עונה בהניחו יד על חזהו, "אני רוצה להגיד כמה נורא שזה קרה. שנית, נכון שהסימנים מעידים על הצתה זדונית נפשעת, אבל האירוע נתון כעת בחקירה של המשטרה ואני מאמין ביכולתה של המשטרה לחשוף הפושעים. אני מצידי אעשה הכול כדי שהחקירה תשיג תוצאות ושהדין ימוצה עם האשמים".
בפלורידה שהיא המדינה הרביעית בגודלה בארה"ב חיים כיום כשבעים־אלף מוסלמים, לצד מאות־אלפי יהודים. "האם", אני שואל, "אתה צופה כעת חיכוך בין בני שתי הדתות?". "לא", משיב קריסט, "אני מקווה ומאמין שלמקרה במיאמי־ביטש לא תהיה השלכה גורפת על יחסי היהודים והמוסלמים בפלורידה כולה".
"לפני שנים מספר חוקקת חוק הנוגע לפשעי שנאה", אני מזכיר לקריסט. "נכון", הוא אומר, "והצתת בית־הכנסת של חב"ד בהחלט נכנסת לתוך הקטגוריה הזאת. אני מתעב מעשים שכאלה והחוק שחוקקתי נועד להגן בדיוק מפני מקרים שכאלה".
"פלורידה מאכלסת את אחד הריכוזים היהודיים הגדולים בעולם", אני מציין. "תודה לא־ל", אומר המושל בחיוך. "בראש ובראשונה, יש לי קשרים עם הרב אוירכמן שהוא מאוד 'מענטש' (כך, במקור. מ"כ). יש לו לב רחב, הוא איש עדין הפועל רבות. אני מאוד גאה שיש לי חבר כזה. יש לקשר שלי עם הקהילה היהודית, השלכות על פלורידה, על אמריקה וגם עליי אישית כמובן. אני מאוד מייקר את הקשר הזה והוא חשוב לי. בנוסף לרב אוירכמן שהוא חבר קרוב שלי, יש לי חברים יהודים נוספים, חלקם חברי סנאט. אני מאוד מעריך את מה שהיהודים עשו למען פלורידה ובעיקר את הפעילות החברתית הגדולה שלהם".
אני מזכיר למושל את ביקורו לפני כשנה בארץ ומבקש לשמוע על המניעים לביקורו ועל התרשמותו מהחיים בארץ. "לישראל יש קשר מיוחד עם פלורידה שבה חיים כ־750,000 יהודים, בהם לא מעט ישראליים לשעבר", הוא עונה. "לכן היה זה טבעי, שרציתי לבקר בישראל. מבחינתי זו הייתה מחווה לקהילה היהודית הגדולה בפלורידה. בנוסף לכך היה חשוב לי להבין טוב יותר את הנעשה בישראל ולהכיר מקרוב יותר את הרעיונות של העם היהודי".
בהזדמנות הזו בוחר כריסט לציין באוזניי כי איש הכספים של הקמפיין שלו הוא יהודי. "ואני מאוד גאה בעובדה זו", הוא אומר. בביקורו הנ"ל בארץ, ביקר המושל בכותל־ המערבי וטמן פתק עם בקשות בין האבנים. כמה חודשים לאחר־מכן, בארוחת־בוקר חגיגית של כינוס הרפובליקנים באורלנדו, גילה קריסט כי אחת מהבקשות שרשם בפתק שהניח בין אבני הכותל הייתה שהא־ל יציל את פלורידה מסופות הוריקן. אני מזכיר לו זאת.
"נו, ראית שהשנה לא הייתה אף סופה", הוא משיב בחיוך רחב ונושא את עיניו לשמים.
חנוכייה בלשכה
ברחבי פלורידה פועלים קרוב ל־ 150 בתי־חב"ד וכמעט מדי חודש מצטרפים זוגות צעירים נוספים למעגל השליחות בראשות השליח הוותיק הרב אברהם קארף. בפסח האחרון התקיימו ברחבי המדינה אין־ספור סדרים שהונחו בשלל שפות – אנגלית, רוסית, יידיש ועברית.
הרב שניאור־זלמן אוירכמן, שליח חב"ד בטלהסי, עיירה ציורית שקטה, הגיע לעירו לפני כעשר שנים. הרב אוירכמן שהחל את פעילותו בבית ישן במרכז המסחרי של העיר, הצליח עד מהרה לפלס את דרכו אל צמרת הממשל של פלורידה, והשוכן בטלהסי, זאת לצד פעילות נרחבת עם הקהילה היהודית המקומית (ר' מסגרת).
לפני כל חג וחג הוא נוהג לבקר את צמרת הממשל וכמובן את המושל עצמו. אלה כבר הספיקו להכיר מקרוב את האתרוג, השופר, החנוכייה, משלוח־המנות – וגם את המשמעות שלהם. הקשר הראשון נרקם כבר עם המושל הקודם, ג'ב בוש, אחיו של נשיא ארה"ב המכהן, ג'ורג' בוש. לפני כשמונה שנים ערך הרב אוירכמן מסיבת חנוכה בלשכתו הפרטית של בוש, שהתגאה בכך.
לא פלא אפוא שגם המושל שבא אחריו, הלוא הוא מארחי החביב, בחר ברב אוירכמן להיות איש הדת שיישא תפילה בטקס ההשבעה שלו – טקס שהועבר בשידור־חי בערוצי הטלוויזיה של פלורידה. שבועות לאחר אירוע ההשבעה הטלפון במשרדו של הרב אוירכמן לא הפסיק לצלצל והאימיילים האוהדים הוסיפו לזרום למחשב של בית־חב"ד שלו.
"אני מאוד מתרשם מהפעילות של חב"ד בפלורידה", אומר קריסט בהתייחסו לעבודת השלוחים ברחבי המדינה. "הם עושים עבודה מדהימה ומופלאה בלהגיע לכל אחד ואחד, מכל השכבות, ולפעול בצורה הנכונה. אין לי ספק שחב"ד עושה את פלורידה למקום טוב יותר ואני מודה להם בשם כל תושבי המדינה".
"תודה", אומר הרב אוירכמן היושב בריאיון לצד המושל. "תודה לך", אומר המושל בחזרה.
גם קריסט המשיך במסורת קודמו וחגג השנה בחנוכה ביחד עם הרב אוירכמן. "מכיוון שחנוכה הוא חג חשוב ליהודים, אז הוא חשוב גם בשבילי", אמר המושל לכלי־התקשורת שסיקרו בהרחבה את המסיבה בלשכתו הפרטית. לאחר שקריסט חילק במסיבה מתנות לילדים, הודלקה החנוכייה על־ידי ילדיו של השליח, והנוכחים בלשכה פצחו בשירה ובריקודים.
"אני חושב שזה היה דבר טוב לעשות – להכיר בדת של בני עם אחר ולכבד אותם בדרך זו", הוא מוסיף ואומר עתה.
המזוזה שהסעירה
לפני חודשים מספר עורר קריסט סביבו סערה תקשורתית לא־קטנה.
"יום אחד התקשר אליי המושל וסיפר לי שקיבל במתנה מזוזה מחבר שביקר בישראל", נזכר הרב אוירכמן. "הוא ביקש שאבוא ללשכתו כדי לקבוע את המזוזה". נציג מוּכר של ארגון הפועל במרץ לאכוף את הפרדת הדת מהמדינה יצא בהתקפה תקשורתית על המושל.
"קביעת מזוזה בפתח לשכת המושל, מוכיחה כי הוא מעדיף את היהודים על פני הדתות האחרות", אמר האיש בזעם. המושל הדף את הטענות. "אני רואה בקביעת המזוזה מחווה אישית לדת היהודית", אמר לתקשורת. "זה בהחלט מוגדר חופש דת, ולא מעבר לזה", הוסיף.
חברי סנאט, בעיקר מן המפלגה הרפובליקנית, הביעו תמיכה מלאה בקביעת המזוזה. התקשורת בפלורידה, שגילתה עניין רב בפרשה, ראיינה חברי סנאט בנושא. רובם הסכימו עם הטענה שפלורידה היא מדינה חופשית וכל אחד יכול לעשות בה ככל העולה על רוחו. תמיכה ממקור בלתי־צפוי הגיעה מהסנאטור סטיבן ווייז, רפובליקני נוצרי. ווייז טען שזו מדינה חופשית ואין לקריסט שום בעיה בקביעת המזוזה. גם הסנאטורית רונדה סטורמס צידדה במעשהו של קריסט באומרה שהחוקה האמריקאית מעניקה חופש דת.
בין המתנגדים הבוטים לקביעת המזוזה היה הוארד סיימון, מנהל הסניף בפלורידה של איגוד לחירויות האזרח באמריקה (ACLU). לדעתו יש לאנשים זכות להציב סמלי דת בשטח רכושם הפרטי בלבד. סיימון טען כי לא היה מתנגד לקביעת המזוזה בתוך משרדו של קריסט, אבל הוא אינו מבין מדוע עליו לקבוע אותה דווקא בפתח משרדו...
חצי שנה עברה והסערה שככה. קריסט שמקפיד להניח יד על המזוזה ולנשק לה בכניסתו ובצאתו מהלשכה אומר: "אני מאמין שזה שומר עליי וזה בשבילי מקור לגאווה".
לדבריו, בעקבותיו קבעו סנאטורים יהודים מזוזות גם בפתחי לשכותיהם.
במעבר חד, אני מבקש לשוחח עם המושל על הבחירות לנשיאות ארצות־הברית ההולכות וקרבות. קריסט הוא ידיד ותיק וקרוב של המועמד הרפובליקני לנשיאות, ג'ון מקקיין.
"לדעתי מקקיין הוא מנהיג דגול. הוא רגיש מאוד לנושא הביטחון של אמריקה וגם של ישראל. יש לו לב טוב והוא אדם הנכון בזמן הנכון", אומר קריסט ומוסיף, "אני משוכנע שהוא יהיה נשיא טוב מאוד. העובדה שהשתתף במלחמת וייטנאם, שנפל בשבי ואף חווה שם עינויים – מאפשרת לו להבין מצבים שאחרים אינם מבינים".
רגיש לביטחון ישראל גם קריסט רגיש מאוד לביטחון ישראל. לאחר ביקורו בארץ קידם מושל פלורידה, בצעד נדיר למדיי, חוק האוסר על קרנות הפנסייה במדינתו להשקיע כספים בחברות המקיימות קשרים עסקיים עם חברות האנרגייה באיראן ובסודאן.
"זה לא רק הצעד הנכון עבור פלורידה, אלא הצעד הנכון עבור אמריקה והעולם כולו", אמר המושל לאחר שחתם על החוק.
"לביקור בישראל בהחלט היה השפעה על חתימתי על החוק הזה", אומר לי המושל.
בתשובה לשאלתי על המדיניות הישראלית בשטחים, משיב קריסט בדיפלומטיות ובחיוך: "אני משאיר את העבודה הזאת לאולמרט; לי מספיק משימות לעשות כמושל פלורידה. אבל אני בהחלט מזדהה עם הפעולות הנעשות כדי להגן על אזרחי ישראל".
"ברוח ימי חג־הפסח, איזה מסר יש לך להעביר לקהילה היהודית", שאלתי. קריסט מצליח להפתיע שוב כשהוא מגלה לי שאת 'ליל־הסדר' האחרון הוא חגג בחברת יהודים במיאמי־ביטש. "זה היה מאוד מהנה. אני חושב שחג־הפסח הזכיר לי כמה חשוב להיות בקשר עם הא־ל. למדתי על הנס שנעשה לכם במצרים, והבנתי טוב יותר את ההיסטוריה של העם היהודי".
עם 5000 דולר בכיס
ותינוק בן חצי שנה בידיים
הנוף בטלהסי ייחודי גם בפלורידה עצמה. הרחובות מכוסים בעצים רבים וגבוהים, הצומחים שורות־שורות. חלקם מוטים לצד, לאחר שלא טופלו שנים רבות. לטלהסי הגעתי לאחר נסיעה של שמונה שעות ברכב.
ביתו של השליח המקומי הרב שניאור־זלמן אוירכמן ממוקם בקצה־רחוב, המזכיר במידת־ מה את רחובות כפר־חב"ד השקטים.
"אני ואשתי סיכמנו בינינו עוד לפני החתונה שנצא לשליחות 'במקום רחוק'", מספר הרב אוירכמן. אוריכמן הוא בנו של השליח ורב קהילת חב"ד בעכו הרב, הרב נתן אוירכמן. חנה, רעייתו, היא בתו של הרב אליעזר ריינהולד, ממייסדי ומנהלי 'חדר' חב"ד בפתח־תקווה.
"לטלהסי הגענו עם 5000 דולר בכיס, סכום הכסף שקיבלנו בחתונה שלנו", מספר הרב אוירכמן. "בראשית דרכנו נעזרנו רבות בשליח הראשי לדרום בראוורד, הרב יוסף ביסטאן. דמות נוספת שמלווה את שליחותנו הוא הרב אברהם קארף, השליח הראשי. אני מתייעץ איתו רבות והוא סייע לנו לא־ פעם".
וכך, שימו־לב, הכיר הרב אוירכמן את המושל הקודם ג'ב בוש, מה שהביא בהמשך לחברות האמיצה גם עם המושל הנוכחי: "בחג־הסוכות הראשון שלנו בטלהסי שכרנו סוכה־ניידת ועצרנו איתה ליד בניין הקפיטול. אני ואשתי, שהחזיקה בידיה תינוק בן חצי שנה, נכנסנו לבניין וסיפרנו למזכירה שאנחנו פותחים בעיר בית־חב"ד והיינו שמחים לספר על כך למושל. היא אמרה לנו שהוא כעת נמצא במיאמי, לסדרת פגישות.
"לא ויתרנו, ושאלנו אותה אם יש יהודים בבניין. היא הרימה טלפון לאחת המזכירות של המושל, יהודיה בשם קרן אונגר. אונגר שמחה מאוד לפגוש אותנו וסיפרה על היכרותה עם חב"ד בעיר אחרת. היא מיד קראה לבעלה, ג'ייסון, המקורב מאוד למושל, וזה שמח לשמוע שחב"ד מגיעה לטלהסי. הזמנו כמובן את שניהם לברך על הלולב בסוכה־הניידת שחנתה מחוץ לבניין הקפיטול. העובדה ששניהם מקורבים למושל, מאוד סייעה לנו להכיר את המושל הקודם, בוש, וגם את הנוכחי".
בניגוד למיאמי, המלאה בחנויות כשרות המציעות מגוון מוצרים, בטלהסי המצב עגום מבחינה זו. אין שום חנות כשרה וודאי שלא בית־ספר יהודי. "מדי כמה חודשים אני מבצע הזמנה גדולה של מוצרי־מזון כשרים ממיאמי שמגיעים במשאית קירור", מספר הרב אוירכמן.
לבני הזוג אוירכמן חמישה ילדים שהגדול בהם בן תשע. "אין להם בית־ספר בקרבת־ מקום, וגם לא חברים בני־גילם", מספר הרב אוירכמן ומוסיף, "חינוך הילדים עומד בראש סולם העדיפויות שלנו. אני ואשתי משקיעים בכך רבות, יום־יום, גם אם זה בא לפעמים על חשבון דברים אחרים".
לצפייה בוידאו לחצו על כפתור ההפעלה או על האופצייה הנוספת: לא מצליחים לצפות? לחצו כאן ● או כאן (להורדה)
![](https://col.org.il/website_files/img/col/news/add_comment.png)
הוסף תגובה
0 תגובות